Tidigare i Nikita,.. Jag vet vem som dödade dina föräldrar.
De kallas för Division, en hemlig uppdragsenhet som nu gått sin egen väg.
Om jag hade varit på insidan, kunde jag få hämnd på min familj.
- Vi måste stoppa division, och för det måste vi hitta de svarta boxarna.
De innehåller bevis på vartenda jobb som Division nånsin gjort.
Operation Sparrow är ett kodnamn för ett tillslag av Division mot regeringen.
- Boxen är en trojansk häst. Vad finns verkligen inuti??
En otäck överraskning, designad att skaka om underrättelsefolket.
Dödade,.. du min far? Jag vill höra dig säga det!
Översättning: Dream_Theater.
Roan, vad hände? Jag förlorade bild.
Nikita är död,.. flickan sköt henne.
- Hon är vadå? - Tre kulor i bröstet.
Niomillimeters hålmantlade, ingen penetration beroende på västfoder.
Men, hur dog hon då?
Inga livstecken. Åtminstone tre revben brutna,
möjliga inre blödningar beroende på forceringskraften.
Troligaste dödsorsak är blodförlust.
- Ja, det eller ett brustet hjärta. - Chock är mer troligt,
fast hjärtstillestånd kanske har varit en komponent.
- Tack så mycket, Roan. - Ska jag fortsätta med flickan?
Nej. Låt dina män ta med henne tillbaka till Division.
Du stannar, snyggar till lite, och, eh, städar undan Nikita.
- Det var oväntat. - Verkligen, ja.
Försök att inte bli sentimental. Alex blir tagen tillbaka hit.
Håll tyst om hennes situation tills jag kommer tillbaka.
Det kanske finns hopp för lilla fröken Udinov trots allt.
All den träningen behöver inte vara för intet.
- Vart ska du gå? - Till Översyn.
För att träffa trollkarlarna. Jag ska briefa dem om operation Sparrow.
- Innan det är för sent? - Åh, det är redan för sent.
- Jag förväntade mig inte dig. - Dito.
- Vad vill Percy nu att du ska säga? - Jag kom bara för att säga hejdå.
Hej då.
- Var det värt det? - Och varför bryr du dig?
Jag finner det bara halvstörigt att den enda person som det
var meningen jag kunde lita på härinne ljög mig rakt i ansiktet.
- Lita på? - Ja, lita på!
Du vet, att vi skulle ju vara vänner.
Jovisst. Jag vet att du lurade mig, Birkhoff.
Percy sa åt dig att sätta ett bete så att jag kunde fastna i hans fälla.
När du frågade mig vad Operation Sparrow var,
- så visste du det redan. - Nej, det gjorde jag inte.
Du slängde ut brödsmulor, och jag gick på det,
för jag hade bestämt mig för att lita på dig.
Jag visste inte att det var en fälla, okej?
Ja, Percy berättade att du skulle komma och sa vad jag skulle säga.
När jag frågade honom varför, så fick han det att låta som
om det var en av hans idiotiska små lojalitetstester, okej?
Du är inte dum, Birkhoff. Du är bara en ynkrygg.
Du vet att Percy är korrupt,
men du låtsades inte se något för att rädda ditt eget skinn.
Det är ju ditt val, men du måste leva med det.
- Du rent av låter som henne nu. - Det är för att mina ögon är öppna.
- Nikita har rätt,.. - Nej! Nikita är död!
Hon är död, Michael.
Jag lyssnade på kommunikationen. Hon d,..
Jag varnade henne för vad som skulle hända om hon gick upp emot Percy.
Du varnade henne också,.. och sedan förenade du dig med henne.
Uppmuntrade henne,.. Det var ditt val.
Beklagar att jag är sen. Lite blåsigt därute.
Snygg kostym. Är det Zegna?
Bespoke, skräddarsydd, fast Italiensk tillverkning.
- Du ser själv bra ut, Bruce. - Percy,.. Inga namn.
Varför det? Vi spelar väl inte in det här?
- Du känner till reglerna. - Förlåt mig, senator,..
Amiral,.. Förbands-chef?
Jag glömmer ibland att ni alla har namn och rykten att värna om.
I motsats till mannen som aldrig var här.
Förbannat korrekt. Ditt Division skapades för att vara osynligt,
och för att operera utanför regeringens ramar.
Ta sig in, ta sig ut, och inte lämna några spår av din inverkan.
Det var vårt avtal, vilket du bröt med de små svarta boxarna.
Avtal? Wow. Jag visste att det här var ett kom-till-Jesus möte,
- men det är väl gamla testamentet? - Du kallade till detta mötet, Percy.
Jag tycker att det är lite försenat, för boxarna är farliga.
De enda sakerna på dem är uppdrag som ni beordrade.
Och jobb du har gjort vid sidan om.
Saken är att det finns för många hemligheter på ett ställe.
- Du måste göra dig av med dem. - Så ni kan göra er av med mig?
- Varför skulle vi göra det? - Det vet jag inte.
Och varför reducera min budget, och tvinga mig att ta sidojobb?
- Sätt den här springpojken på plats. - Vara springpojke är jag färdig med.
Jag vill ha en plats vid bordet. Ovanför markytan.
Vi har snackat om det här. Det finns inga platser att få.
Förstår du, det har du helt fel i, Bruce. För inom några timmar,
så kommer underrättelsefolket att få uppleva ett tektoniskt skifte
av en regeringsfientlig terrorist känd som Nikita.
Vi har identifierat henne som en ensam radikal,
och vi har spårat henne till ett lagertillhåll,
där hon har planerat en ganska avancerad attack mot CIA:s chefer.
Minns ni bombningen som ägde rum på konferensen i Genéve?
Inte bara var hon där, utan smet även iväg med en sällsynt nervgas,
som hon hade placerat innanför skalet på en svart box.
Bara lugn. Just den här boxen finns det ingenting komprometterande på.
Den är bara ett smart avlämningssätt för gasen.
Den här Nikita har uppenbarligen lurat en ambitiös ung analytiker
på Langley till att tro att boxen innehåller en sammansvärjning
för en inhemsk terroroperation vid kodnamn "Sparrow."
Och i denna stund, för han ovetande in den här lilla trojanska hästen i
skifrummet på 7:e våningen.
Och när de har fulländat dekrypteringen av hårddisken,
så bjuder de in direktör Abbott för att ta en titt.
När de sedan klickar på "Operation Sparrow," tänds en elektrisk laddning,
och släpper ut nervgasen, som dödar alla i rummet.
Det här är vansinne! Det finns ingen terrorist!
- Det här är din attack! - Åh, men det vet jag.
Jag bara berättar för dig hur historien kommer att tolkas.
Det finns inga spår tillbaka till någon vid detta bordet.
Vi kommer alla att vara helt skyddade.
Vad vill du ha?
Just nu? Aptitretare och en cocktail.
Direktör Abbott, tack för ert godkännande att använda rummet.
Fletcher, den enda anledningen till att ni är i detta rummet,
är för att om ni ropar Varg igen,
så vill jag vara säker på att ingen annan hör det.
Jag har ännu inga bevis på att ditt såkallade "Division" ens existerar.
- Denna hårddisken är beviset. - Var fick du tag i den här?
Av en agent som har deserterat från Division.
Hon sa också att planerna för en nära förestående attack
på vår regering finns där.
För vad det är värt, så såg jag männen som dödade era män,
de som utsågs att skydda mig? Och de skulle ha dödat mig också,
om inte samma agent hade räddat mitt liv.
Okej,.. sätt igång. Men så snart ni knäckt krypteringen,
- så skickar ni efter mig. - Ja, sir.
Orderna är ändrade. Ta henne till mitt kontor.
Men först, så var jag tvungen att träffa henne själv,
personen som tog ned Nikita.
Säg mig, visste du att du skulle döda henne?
I samma sekund jag kom in där, bestämde jag mig för att göra det.
Fastän du visste att du var bevakad,
och att Percy var redo att utlösa ditt dödschip om du avvek från planen?
Percy sa åt mig att välja. Och det gjorde jag.
Hon såg aldrig det komma.
Okay, tetrodotoxin.
Lycka till,.. och farväl.
Roan sa att Nikita dog av chock. Hon hade inte en aning om någonting.
Han förbereder att avveckla hennes kropp nu.
Spolar antagligen igenom hennes system just nu.
Precis som jag såg honom göra med Jaden.
Muskelavslappnande gör dem lättare att manövrera.
Det spolar också ut interna gifter genom porerna.
Det är ironiskt. Nikita beseglade sitt eget öde den dagen hon mötte dig.
Jag tror inte på ödet.
Ryan? Det finns inga mobiler på CIA.
Ryan, allt är fel. Alltihopa är fel.
Boxen,.. Alex, hon är i fara. Det utsätter er för fara.
Det är en fälla. Ryan, det finns ett nervgift.
Det utlöses av en elektrisk laddning.
Om du får det här, så,.. Så rör inte boxen!
Du vill styra CIA? Har du blivit galen?
De kommer att behöva en ny chef senare idag ändå.
Och dessa är de tre män som
våra oförfärade ledare troligast har valt ut för jobbet.
Varsågod, välj ut er marionett.
Allmänheten behöver ett ansikte den känner och litar på, så,..
- ... länge du fattar besluten. - Varför gör du det här?
Jag är den ni går till för att få saker gjorda,
som inte hindras av grundlagen. Och jag inser att i den minut
jag inte längre anses nödvändig, blir jag oceremoniellt eliminerad.
Så,.. frågar ni mig vad jag vill?
Jag vill vad varje Amerikan vill ha just nu,.. anställningstrygghet.
Detta handlar inte om anställningstrygghet, utan om pengar.
Om du kontrollerar CIA,
så kontrollerar du också deras klassificerade budget,.. 37 miljarder.
Din egen privata spargris.
Jag försöker bara att skydda den Amerikanska livsstilen.
- Ja? Kan du repetera det? - Jag sa att hon lever!
Jag måste ta det här.
- Vi måste göra någonting. - Vad tror du att vi kan göra?
Vi har skapat ett monster, och våra avtryck finns överallt.
Okej, städa lagerbyggnaden. Ja, jag vet vart hon är på väg.
Detta är Percy. Du har blivit aktiverad.
En avhoppad källa, Nikita, är på väg till er nu.
Federala Underrättelsetjänsten.
Det finns ett biovapen förklätt till en hårddisk i er byggnad.
- Skifrummet, 7:e våningen. - Identifiera digsjälv.
Jag har en förtäckt status.
Jag kan inte identifiera mig själv på en oskyddad linje.
Frun', jag kan inte koppla er vidare utan ett komplement.
Ah! Ni är ju värdelös!
Vad står nu på? Få in mig på Langley.
Jag vill ha full åtkomst till deras säkerhet och alla nätverk.
Eh, okej. Är du säker? Det tog lång tid att cracka bolaget.
Om jag börjar röra runt där, så kommer CIA:s blå team
att stänga min egen bakdörr i ansiktet på mig.
Det kan vara en unik chans.
Och är det den som tystar Nikita så är det värt att göra det.
- Nikita? - Börja jobba, allihop.
Sa Birkhoff precis det som jag tror? Hur då?
Hennes lilla protegé blåste oss. Använde en paralytisk drog för
att fejka hennes död, direkt ur vår egen regelbok.
Vill du döda henne själv, eller ska jag bara få det överstökat?
Okej, vi är inne! Men hur länge vet jag inte.
Bara gör det och kom upp hit igen.
Vi är igenom första. Vi är på väg.
Vad händer när vi hittar henne?
Jag har en vilande agent på insidan,.. en S.R.U-ledare.
Visa honom i rätt riktning, så plockar han henne.
Vad i helvete gör hon förresten på CIA?
Vad tror du? Hon tänker exponera Division.
- Oss allihop. - Det är ju självmord,..
- För henne. Hon hade del i det här. - Det vet hon,..
så hon för mycket oväsen, medan hon bortahåller fokus från sigsjälv.
Hon kommer att närma sig assymetriskt och med låg profil,
vilket är varför jag vill ha alla ögon i varje hörn på varje skärm!
Hon kommer att vara osynlig för det mänskliga ögat,
utom för era eftersom ni är uppmärksamma!
Har henne. Jag ser henne.
- Var då? - Huvudingången.
Jag måste träffa någon underrättelseanställd.
Jag har förstått att ni har specialiserat er på det härikring.
- Och ditt namn? - Nikita.
- Vad pågår där uppe? - Ingenting du inte vet om.
Tänkte bara jag ville veta när min hjärna skulle kokas.
Åh. Percy är lite upptagen just nu.
Annars är jag säker på att han skulle utlöst ditt dödschip själv.
- Istället, så skickade han mig. - Det var illa.
Jag skulle ha uppskattat att se hans ansikte en sista gång.
- Innan du går,.. - Låt mig gissa.
- Du vill ställa några frågor. - Faktiskt, bara en.
Varför? Det fanns säkert andra sätt du kunde ha hanterat det på.
Du kunde ha,.. varnat Nikita med en lapp när du var i nästet.
Percy buggade mig.
Hade jag försökt varna henne, så kunde han ha dödat mig där jag stod.
Om jag skulle dö, så skulle det vara på mitt sätt.
Dessutom, så måste Nikita bli överraskad för att sälja skådespelet.
Men allt var inte bara skådespel, eller hur?
Du ville se uttrycket i hennes ögon
när du frågade henne om hon dödade din far.
Du ville veta sanningen från henne. Därför varnade du henne inte.
Jag varnade henne inte för,.. Ursäkta, det är inte hövligt,
för åt helvete med Nikita.
Tja, om du känner det så, varför då fejka hennes död?
- Och varför rädda hennes liv? - För åt helvete med alla er också.
Hur känner du till våra protokoll, och alla namnen som du nämnde?
Vad,.. vad säger ni om det här?
Jag berättar allt jag vet, och gör er båda till hjältar.
Allt ni behöver göra för mig är att ringa upp till skifrummet
och berätta att era bossar kommer att få sina ansikten bortsmälta.
Var nu en hjälte och ring.
Langleys interntele är stängda.
Ingen ringer till skifrummet utan en plåtburk och ett snöre.
Jag vill isolera rummet från alla möjliga ljudfrekvenser.
Brandlarm, radiosignaler, säkerhetslarm.
Så att en atombomb kunde sprängas därinne utan att någon hörde det.
Hon är i förhörsrum 113.
- Slå mig, klå mig, kalla mig pappa. - Du klarade det.
Lite lättare än vad jag trodde att det skulle vara.
Den här linjen är död. Jag hämtar Abbott.
Vi måste komma in där nu!
- Jag hämtar min chef. - Det finns ingen tid!
S.R.U. Den här kvinnan har blivit klassad som ett säkerhetshot.
Vi ska omhänderta henne nu.
Vi försöker bara att lista ut vad som står på, vad gjorde hon?
Hon dödade precis två underrättelsetjänstemän.
Ta fram "Black Arrow." Det namnet kom upp under Safwani-utredningen.
Prioriteten borde vara Sparrow. Det är det förestående hotet.
Om detta är verkligt, så är det ovanför grabbens löneklass.
- Han får inte se det här. - Jag ger honom tillstånd.
Han tog hem det. Han borde få se det. Låt oss titta på Sparrow.
De är i bubblan. Avskurna i mörkret.
Ut därifrån!
- Ner! Rör på er! - Ner! Iväg! Kom igen!
- Släpp det! - Lägg ifrån dig vapnet!
Håll händerna synliga!
Alltihop handlar om Nikita.
Du påminde mig om min bästa elev och nu vet vi varför.
Du hatar mig, men det är missriktat.
Du var infiltratören. Jag gjorde bara mitt jobb.
Jag ljög aldrig för dig, och allt du gjorde var att ljuga för mig.
- Det suger att vara oss. - Varför lever du ännu, Alexandra?
För att du inte har dödat mig än.
Hur överlevde du den kvällen när din familj dog?
- Nikita. - Ja.
Men hur överlevde du efter det, när du såldes på svarta marknaden?
Jag.
Och när du gömde dig i fyra år, ensam och hemlös?
Jag.
- Varför? Varför dog du inte då? - Jag vet inte.
- Varför lever du fortfarande? - För att jag vill leva.
Adrenalin. Var glad att du inte ser det här.
Ja. Du var kliniskt död i ungefär 25 sekunder.
Jag var tvungen att fördärva ditt dödschip, och
det fanns ingen tid för operation.
Nu tror chipet att du är död. Vilket betyder att du är fri att gå.
Jag tänker inte hålla fast vid dig som jag försökte med Nikita.
Mitt råd till dig,.. Återvänd inte till henne, av någon anledning.
Du behöver inte Nikita längre. Du måste göra dina egna val.
- Percy,.. - Oroa dig inte för Percy.
Percy har tillräckligt att göra idag.
Dör jag, så överför väktarna boxarna. Är du redo för det?
Du kan fortfarande inte ta de svåra besluten, eller hur?
Det där var inte så svårt,.. tror att jag behåller den här.
- Rör dig inte. - Mikey,..
Håll käften! Jag vill,.. att du dekrypterar den där.
- Hör på mig,.. - Jag sa håll käften!
- Hon lever. - Vadå?
Nikki lever, hon raserade precis hela Percy plan.
Vem tror du släppte ut dig ur cellen? Jag gjorde det på avstånd.
- Jag äger stället, minns du? - Varför?
Tja, jag tänkte att om Nikki kan fortsätta att ge honom fingret,
så kan jag åtminstone korsa mina bakom ryggen.
- Och jag är ingen ynkrygg. - Var är hon?
Fångad inne på Langley.
Vapnet detonerade inne i CIA:s hjärta.
Tre agenter ihjälskjutna innanför våra väggar.
Folk kommer att be mig om svar, och jag kommer att ha dem.
- Nej, det kommer ni inte. - Sir, om jag bara,..
Håll er käft och stå där!
I slutet av dagen, så har ni inget annat val än att,..
Stoppa mig i en brännbag och sprida mig över Potomacfloden.
Som alla andra smutsiga hemligheter ni inte har råd med att ha kvar.
Sir, ni har helt fel synsätt på det här. Hon avstyrde attacken.
Vill ni hjälpa er vän här, så få henne att tala
Jag har en bättre idé. Vi låter henne gå.
Bara,.. Lyssna,.. Division är verkligt.
De är farliga och de har tillstånd.
- Men av vem? - Inte av den här agenturen.
Om vi ska ta reda på det, så måste vi göra det försiktigt.
Och Nikita kan hjälpa oss.
Jag kan hålla kontakten med henne, så levererar vi infon direkt till er.
- Få ut honom därifrån. - Vänta.
- Jag är ledsen. - Det var värt ett försök, visst?
Kanske du kan använda det här till att göra en tyst utredning.
Det kommer att bli svårt att göra från Leavenworth.
Eller Supermaxfängelset i Colorado. Det beror på vart jag hamnar.
Ryan, du gjorde ingenting. Hela attacken var Division.
Jag talar inte om attacken. Jag talar om det här!
Jag är ledsen, sir.
Inte så ledsen som du kommer att bli, Fletcher.
Jag förväntar mig att du fritar mig från fängelset
- så snart du får en chans. - Det kan du räkna med.
Söker specialagent Nikki.
Agent Nikki, ta er till närmaste telefon och slå 626.
- Michael? - Är du okej?
Åh, älskling,.. jag blir när du får ut mig härifrån.
- Gud, skaffa er ett rum. - Är det där Birkhoff?
Ja, det är,.. Precis som förr i tiden.
- Kan du hitta något mobilt? - Ge mig ett ögonblick.
S.R.U. walkie. Sku tango-fyra-Charlie. 731.
Fortsätt ut i korridoren öster om dig och ta dig norrut.
- Vakter på väg. - Villa bort dem.
Enhet 12, vi har hittat en inkräktare i handlingsprogrammet.
På herrtoaletten. Var vänlig svara.
Okej, såhär har vi tänkt oss för ett tillbakadragande,..
- Snacka med mig. - Jag har din flyktrutt.
Du måste ta dig ut med bevisen. Undernivå två.
- Jag är framme. - Förbränningsrummet.
- Vad fan hände? - Det försvann.
- De slängde ut mig. Fördömt! - Michael!
- Var fan är du? - I säkerhet.
Jag åkte från lastkajen i en sopbil.
De höll fortfarande på att evakuera byggnaden. Kom just hem.
- Du är inte säker där. - Sa mannen inne på Division.
Percy är neutraliserad för tillfället.
Han har lugnande i sin skrivbordslåda.
- Jag har tio minuter kvar. - Fem minuter.
Fem minuter från att gå härifrån med en fullt dekrypterad svart box.
Vadå?
Det är tid att ta en ordentlig titt på sanningen. Alltihop.
- Michael,.. - Jag förklarar senare.
- Vad är din plan? - Jag ska tutta på våningen.
Möt mig vid First America byggnaden vid midnatt.
Vill du förklara för mig?
För varje sanning i boxen, finns det en lögn ute i riktiga världen.
Oskyldiga människor som åker fast för brott som de inte har begått.
Korrupta folk som är ansvariga, för att ingen vet om deras brott.
Det måste få ett slut.
Så du ska bara hoppa av och göra det här själv?
Glöm bort Division. Du kommer att ha hela världen efter dig.
Ja. Det ska jag försöka komma ihåg.
Jag menar allvar. Var försiktig.
Den här boxen är som,.. Den försvunna Bundsarken.
Den är inte av denna värld. Sanningen på den är farlig.
Jag vill inte ha några problem.
Det skulle du ha tänkt på innan du sköt mig.
Jag försökte att rädda ditt liv.
Om jag inte hade gjort något, så hade vi båda varit döda.
Jag var i fara då, men jag är säker nu.
Jag kom bara förbi för att få mitt I,.. Mitt I.D-pack och,..
- Och sedan ska jag gå. - Alex, jag ska inte skada dig.
- Släpp då ditt vapen. - Släpp du ditt.
Låt oss tala om vad det här verkligen handlar om.
Eller vad du tror att det gör.
De sa att jag dödade din far.
- Du följde bara order. Visst? - Nej.
Våra ordrar var att döda hela din familj.
Jag valde att trotsa de ordrarna och få ut dig.
Det var första gången jag nånsin tagit ställning mot Division.
Jag gick mot ditt sovrum.
Jag hade inte något val.
Varför berättade du inte bara sanningen för mig?
Det var aldrig riktigt rätt tillfälle. Jag visste inte hur du skulle reagera.
Nej,.. Du litade bara inte på mig tillräckligt för att klara det.
- Så nu kan jag inte lita på dig. - Inget av det här var min plan.
Om inte du hade,.. försökt att begå självmord, precis här,
rakt framför mig, så skulle jag aldrig berättat för dig om Division.
Det du sa åt mig,.. Var att jag hade någonting att leva för.
Hämnd. Dit är det jag är på väg.
För att döda mannen som beordrade min fars död.
- Och jag flyr inte. - Vem berättade allt det?
- Percy? Amanda? - Amanda lät mig gå.
Hon förstörde mitt dödschip.
Det här kriget mot Division är din fix idé.
- Min fix idé? - Nikita, se dig omkring.
Allt det här utrymmet, och du sover fortfarande i en av Divisions sängar.
Den här striden,.. är bara något sjukt behov.
Jag har min egen strid nu.
Detta handlade aldrig om hämnd.
När jag sa att du hade något att leva för, så menade jag behållning.
Jag talade om att ställa saker tillrätta.
Om du gör det här,.. Så kommer du att hamna någonstans du inte vill.
Det är mitt beslut. Låt mig gå. Låt mig gå!
Döda dem båda två!
Backup kommer inte att vara långt borta.
Vet du, jag är verkligen trött på folk som säger att du är död.
Hej. Förlåt oss för ljuset.
Lite välvt. Men nödvändigt,.. För oss.
Vem är ni..? Och var är jag?
Du är i en ganska unik och prekär position. Om du hjälper oss,..
så är den prekära delen av ekvationen,.. kanske uppgjord.
- Jag vet inte någonting. - Åh, klart att du gör.
- Du känner Nikita. - Från och med nu,
så är hon det främsta hotet mot nationens säkerhet.
Hon har våra mest flyktiga hemligheter i sin ägo.
Och hon har en gås oplockad med regeringen.
Vi är bekymrade för att hon kanske släpper dem.
Det gör hon inte. Hon kommer nog att försöka reparera dem.
Du känner henne bättre än någon. Du kunde hjälpa oss att stoppa henne.
Nej. Jag bryr mig inte om vad Nikita gör.
Och jag kommer aldrig att hjälpa Division, vem i helvete ni än är.
Och om Division som du känner det höll på att förändras?
Jag varnade dig för att inte gå tillbaka till Nikita.
Du visste att Percy hade stället under bevakning.
Jag önskar att du hade lyssnat. Du var slutligen fri.
Du sa att jag skulle göra mina egna val.
Och de har tagit dig tillbaka hit. Varför sökte du hennes hjälp?
Det gjorde jag inte. Jag bara,..
Samlade resurser,.. Jag har mitt eget mål nu.
Sergei Semak? Mannen som styr Zetrov.
Arvet som din far avsåg till dig. Mannen som beordrade din familjs död.
Detta kanske blir svårt för dig att tro, Alexandra.
Men våra mål skiljer sig inte så mycket åt som det verkar.
Och vi har alla resurser som du någonsin behöver.
Snacka med mig.
Tror du att saker nånsin når en punkt när,..
det är så illa så man inte kan komma tillbaka från det?
Du tog tillbaka mig.
Du var aldrig så långt borta.
Den här boxen kommer att ge oss trubbel, ska du veta.
Någon måste göra vad som har gjorts ogjort.
Vad vi har gjort.
Sluta tänka på vad som har varit. Jag talar om framtiden.
Jag vet.
Det är framtiden som jag är orolig för.
Översättning: Dream_Theater.